Ce se întâmplă?
- Ce aveți voi toți în comun? - Suntem singuri.
Tata a fugit și m-a părăsit la trei ani.
Vă cerem să mergeți într-o misiune.
O misiune riscantă sub acoperire și, din păcate,
una care poate fi realizată doar de copii.
Mesaje ascunse. Vin de la institutul de pe insula Harbor.
Voi patru vă veți infiltra în institut ca agenții mei secreți.
De ce crezi că patru copii pot opri asta?
Nu doar copii.
Patru copii extraordinari.
Misterioasa Societate Benedict.
Bun venit, elevi noi!
Eu sunt directorul vostru, dr. L.D. Curtain.
L.D. Curtain e fratele vostru.
- El e cel pe care l-am vânat. - Da.
Galeria asta conține cea mai prețioasă invenție a mea.
- Îmblânzitorul. - Controlul minții ca la carte.
Nu doar al Stonetown-ului, ci al întregii lumi.
- Adio, liber arbitru! - E timpul să plecăm.
Da, Kate. Vom face o razie în turn.
Paza în Camera Șoaptelor!
- Cod roșu. - Paza disponibilă…
Nu sunt o persoană cu probleme care are nevoie de auto-vindecare!
Sau așa ceva…
- Se va trezi în orice clipă. - Și a strigat după ajutor.
- Ce faci? - Nu trebuie decât să-i destram voința.
E o mașinărie.
De ce nu te conformezi?
Da!
Uau, a reușit.
Aici Cortina.
Pe loc repaus. Situația Critică a luat sfârșit.
Cum te simți? Nu-ți amintești nimic.
Am simțit nevoia să caut.
Să găsesc răspunsul în fața mea.
Tu ai fost, Kate.
Mereu ai fost tu.
- Sunt mândră de tine. - Vreau să vin să locuiesc cu tine.
Și eu m-am gândit la asta.
Te-ai gândit la continuarea studiilor?
Speram să ajung la Academia Boatwright.
O meriți din plin.
Vei fi apreciat acolo.
- Constance! - Cu respect, refuz.
- Refuzi? - Adopția.
Rămân aici, dar să nu insistăm.
- Ce o să faci? - O să-l găsesc.
Nu voi renunța la el.
- Îmblânzitorul e doar un suvenir. - Serios?
Am ceva mai bun.
Ar putea fi interesant.
Dragă Societate,
în anii de când suntem împreună,
viața a luat niște întorsături surprinzătoare, nu-i așa?
Din senin, ne trezim în locuri neașteptate.
Șapte secunde.
- Cum de a ta e așa de rapidă? - Uimitor.
Am creat un supliment alimentar bazat pe plante
care să-i crească funcția mitocondrială.
Star rock.
Cu oameni noi, uimitori, care experimentează lucruri
pe care nu le credeam posibile.
Sau în surpriza de zi cu zi a acestei situații dificile numită armonie.
Da, există bucurie în neprevăzut.
Poate face viața mai colorată.
Mai interesantă.
Inovativă.
Nu e eficient.
- Prefer să mă distrez. - E un târg bun.
Madge!
Ce ai acolo?
Dar nu toate surprizele sunt bune.
O cursă lină poate deveni brusc dificilă.
De aceea e important să ne avem unii pe alții.
Și de aceea vă invit într-o nouă aventură.
Suntem o familie.
Deși viața de zi cu zi ne poate trimite în direcții diferite,
când dăm de aceste furtuni,
e timpul ca această familie să se regrupeze.
MISTERIOASA SOCIETATE BENEDICT
BAZAT PE ROMANUL MISTERIOASA SOCIETATE BENEDICT
DE TRENTON LEE STEWART
- Stimatul invitat e dr. K. De Cortina. - Eu sunt.
Oamenii te opresc pe stradă să-ți mulțumească?
De ce ar face asta?
Poate pentru că ai rezolvat singur Situația Critică?
Una dintre cele mai mari crize din viața noastră.
- Da. - Oamenii te numesc erou.
Nu.
Sunt doar un om simplu.
Ei bine, eu sunt un om care a văzut o problemă
și l-a mirosit pe cercetătorul rebel responsabil.
- Doctor Garrison. - Da.
Te simți trădat personal?
Sigur că da. Da.
Dar nu e vorba de mine. Eu doar
mă bucur că am avut intelectul unic
și știu cum să rezolv problema.
Pentru toată lumea.
- Acum, ultima ta inițiativă, Fericirea. - Fericirea.
Prelegeri, programe de televiziune, o carte nouă.
Ai devenit un fel de guru.
Scapi lumea de tristețe, om cu om.
- Da. - Aparent poți face fericit pe oricine.
Nu pot controla ce spun ei, dar da.
Pot.
O sprânceană ridicată.
Nu vrei să fii fericită?
Tot timpul?
Nu suișurile și coborâșurile ne fac oameni?
Nu. Cred că asta e negativitatea ta interioară.
De ce să nu alegi fericirea?
Să te întreb ceva.
Știai că o meriți, Hannah?
Știai că poți alege bucuria și sentimentele plăcute?
Cu mine, e posibil.
Alege fericirea.
Ce e?
Am un sentiment copleșitor de bine.
Nu e minunat?
Hai la micul dejun.
Nu mi-e foame.
Spui asta înainte să guști puiul meu olandez.
Puișori.
Trei, doi, unu.
- Bună ziua, reședința Benedict. - Cine e?
Unde e Rhonda?
Prietenă, ar trebui să știi că nu merge așa.
Știu. Lucram și eu la un personaj.
- Călător mondial. - Foarte convingător.
- Ce mai faci? - Foarte bine.
Indiciile sunt solicitante, dar corecte. Copiilor le va plăcea.
Cât mă bucur că te văd!
Avem treburi neterminate.
Tăietorii de lemne de la Stonetown stabilesc un ritm constant,
dar nu se compară cu puterea norvegianăîndelungată.
Și câștigă echipa din Bergen.
Nu!
Cupa Europeană se ține la Antwerp anul ăsta. Ne vom răscumpăra greșelile acolo.
Deci aici erai.
La Antwerp.
Bună încercare. Știi că nu-ți pot spune.
Ce face domnul Benedict?
E iritabil, enervant uneori, iritabil alteori.
Încă se gândește la nedreptate.
Vânătoarea de comori e și pentru el, și pentru copii.
De acord. Mi-aș dori să fie așa. Stai!
Unde se duce? Domnule Benedict?
Alo?
- Unde mergeți? - La gară.
- Mergem la un simpozion. - Un simpozion?
Da. Uite.
Ești invitat măcar să vorbești?
Sunt un om de știință respectat. Vor…
Nu e spectacol de amatori.
Cât așteptăm copiii, m-am gândit să folosim timpul ăsta bine.
Nu crezi? Și adevărul nu mai poate aștepta.
Nimeni nu vrea să audă adevărul.
Ați încercat de mai multe ori, domnule Benedict,
dar nimeni nu e interesat.
Important e că Situația Critică s-a încheiat.
Cui îi pasă că fratele tău primește laudele,
iar tu ești batjocorit?
- Cine râde de mine? - Nu contează.
Oamenii și-au reluat viețile. Asta contează.
S-o numim victorie și să ne bucurăm de ea?
Nimeni nu e în siguranță cu fratele meu ca un guru
cu atâta influență. Asta e.
Se pare că suntem în siguranță.
E în regulă să fii gelos pe el.
- Nu e corect. - Scuză-mă.
Adevărul e important.
Nici măcar nu e o conferință de nivel înalt, nici măcar de nivel mijlociu.
Nu sunt gelos. Mă scuzați.
Domnule Benedict!
Mă scuzați.
- Domnule Benedict! - Mă scuzați. La o parte!
Domnule Benedict!
Scuzați-mă! Domnule Benedict!
Unde?
Domnule Benedict!
Hei!
MERSUL TRENURILOR
ÎNCEPE O AVENTURĂ!
(PREGĂTIȚI-VĂ DE AVENTURĂ)
Scrie să vă luați bagaje pentru aventură,
poate și câteva haine în plus.
Tot ce-mi trebuie e în găleată sau pot lua
cu ce e în găleată și duce în găleată.
O să-mi iau o pungă mică sau amestec.
- Nu e nevoie. - Dar ăsta?
E o unealtă multifuncțională.
L-am cioplit pentru găleată.
Foarte frumos, dar n-am loc.
Ai pus un troliu acolo.
Pot să am grijă de mine.
Știu că poți, Pisicuță, dar e datoria mea să am grijă și de tine.
În plus.
Ar trebui să mergem.
Dacă aș avea propria găleată?
Din metal, poate?
Ar fi tare.
Avem planuri vara asta.
Vom trimite un grepfrut în orbita joasă a Pământului.
Sună minunat.
Vino, te rog. Te putem folosi ca scut termic.
Mi-ar plăcea,
dar trebuie să ajung la o reuniune.
Sunt sigur că și asta va fi grozav.
Ești gata să mergem?
Sigur. Dar e aproape 11:00.
A, poștașul. Da, e punctual.
I-am scris lui Sticky atâtea scrisori.
Trebuie să fie o problemă la poștă.
Asta poate fi ziua când se rupe barajul.
O să-l vezi foarte curând. O să-i vezi pe toți.
Ai emoții să-i revezi?
Va fi la fel?
Oamenilor le place să comunice în moduri diferite.
Uneori, e la fel de simplu.
În plus, indiferent cât timp a trecut,
ei te cunosc și țin la tine.
Asta nu se va schimba.
Totuși, putem aștepta.
Mă bucur să te văd.
Ai luat tot?
Distracție plăcută!
O să fie grozav.
Distracție plăcută!
Toți arată ciudat și deșirați.
Am crescut cu toții.
Nu. Nu e asta.
Ne îmbrățișăm?
Nu fi respingător.
Trebuie să marcăm ocazia.
Bine. Ne-am întors.
Elefant în cameră. Constance a ucis un aparat cu mintea.
Da, am întrebări.
Și eu. Să intrăm.
Chiar a trecut un an?
Nu tocmai.
- Omul cu câinele? - Adună copiii.
Mă bucur să te văd, serios.
Trebuia să fie o ocazie fericită.
- Dar? - Domnul Benedict și Numărul Doi
au dispărut.
Cum adică?
- Sentința ei părea destul de clară. - Cum? Ce s-a întâmplat?
Benedict și Numărul Doi au călătorit prin Europa și au
pus indicii pentru o vânătoare de comori, care ne-ar duce la o mare reuniune.
Distractiv!
Ce? Pare distractiv.
Tocmai au ratat al doilea check-in obligatoriu.
E un sistem infailibil pe care-l facem
pentru siguranța de peste hotare.
Și, știi, Numărul Doi. Să rateze o dată, niciodată.
De două ori? De neconceput.
- Au amuțit. Au dispărut. - Ce facem?
Eu și Milligan trebuie să ne străduim să-i găsim.
Și, desigur, vânătoarea de comori s-a anulat.
Îmi pare foarte rău.
Mulțumesc, François.
Orice mi-ai putea spune ar putea fi interesant.
Din păcate, nici noi nu am găsit nimic.
I-am pierdut urma, iar timpul ne presează.
Când plecăm spre Europa?
Vrem să participăm la căutare. Știu că vă putem ajuta.
- Îmi pare rău, Reynie, dar nu. - Mulțumesc.
Nu.
Înțeleg din punct de vedere emoțional, dar nu e realist.
Posibil contraproductiv.
Periculos.
Păstram asta pentru la sfârșit, dar da, ar putea fi foarte periculos.
Prea multe necunoscute. Răspunsul e nu.
Un nu categoric.
Îmi pare foarte rău.
Am sunat la Miss Perumal și la Academia Boatwright.
Veți fi duși acasă în curând.
E greu, știu. Dar ne vom ocupa de asta.
Îi vom găsi, da?
Nu înțeleg. Ar trebui să plecăm.
De ce ne lasă pe mâna altora?
Sunt logici și ne țin în siguranță.
Nu știm unde sunt sau ce s-a întâmplat.
Mereu facem lucruri nesigure. Asta e semnătura noastră.
Vrea cineva să vadă primul indiciu de la vânătoarea de comori anulată?
- L-am luat de la Rhonda. - De ce?
Dacă-ți dau un motiv, te consolează?
- Poate. - Domnul Benedict a dispărut.
Poate într-un puț, poate într-o elice.
Oricum ar fi, n-o să-l mai vedem.
Constance!
El ar vrea să mergem la vânătoare de comori.
Poate ca ultim dar pentru noi. Moștenirea lui.
Haide, Reynie!
Poate că premiul e o vestă nouă.
Nu, premiul e o reuniune cu el.
Ne-a făcut un set de indicii care să ne ducă unde e.
Unde a fost.
Le putem folosi ca să ajungem în Europa și să-l găsim pe domnul Benedict.
Sau măcar să găsim puțul.
Asta ne va duce aproape de ultimul punct de contact.
Vom lua urma de acolo.
Rhonda și Mulligan nu ne vor lăsa. I-ai auzit. E prea periculos.
- Atunci mă bag. - Și eu.
Tânjesc după frontierele experienței umane.
Ne-au spus că suntem capabili de orice.
Știți ce am făcut și cine suntem.
Suntem misterioasa Societate Benedict.
Să mergem după ei!
Primul indiciu?
„Căutați ceva? Deschideți-mă.
Sunt sigur că ceva ce aveți în mine minte.
Desigur, poți găsi mereu speranța în mine.
Deși disperarea e pe primul loc, iar apoi surpriza.”
Rimatul e cea mai josnică formă de exprimare poetică.
„Ce e căutat depinde de căutător.
Unul caută bobina, altul caută eprubeta.
Alții caută natura. Alții pentru educație.
Întrebarea va varia de la un căutător la altul.
Dacă nu ghiciți la ce mă refer, iată un indiciu.
Răspunsul, la ce mă refer, se află și în mine.”
Asta e tot? E imposibil.
Nimic nu poate ține toate astea.
Și asta o spune cineva care are găleata magică.
- Unde te duci? - La bibliotecă.
Șofer?
- E ca și cum ai fi manechin. - Implacabil.
Scuză-mă.
Șofer.
Șofer!
- Rillette de porc? - Nu.
Nu?
Măcar proviziile sunt bune pentru răpirea noastră.
Da.
De ce să fim atât de bine selectați dacă suntem în pericol?
Mulți sociopați sunt extrem de politicoși.
Ar putea fi un binefăcător puternic.
Dar da, cineva care vrea să ajute. Da.
Dicționarul, desigur. E în ordine alfabetică.
„Speranța vine după disperare, dar înainte de surpriză.”
Și „Ce vreau să spun se află și în interiorul meu.”
- Definiția pentru dicționare. - În dicționar.
Dar care dicționar?
Benedict e obsedat de ele.
Sunt 17 în casă, 28 cu tot cu limbi străine.
Ultima dată când am verificat.
S-au întâmplat multe de când ai plecat, George.
S-au acumulat multe dicționare.
Cu atâtea, trebuie să ne despărțim.
- Sticky, biblioteca. Voi - Biroul lui Benedict.
Să mergem!
Dicționarul.
Nu i-am înțeles niciodată sistemul de depozitare.
Nu există niciun sistem.
Sunt sigur că biblioteca de la Boatwright e foarte organizată.
Este. Cam totul este.
Îmi imaginez.
Cum merg lucrurile, cum ar fi livrarea corespondenței?
Livrarea poștei? E doar un exemplu.
- Cum funcționează? - Mergem la oficiul poștal.
Toată lumea are o cutie poștală. Nimic special.
Deși e amuzant.
Au niște mese unde se organizează cluburile studențești.
Rachete, dezbateri, știi?
- Într-o zi, Eram cu Bees. - Cu Bees?
Cu Bees, Brady Beesley?
S-a îmbrăcat în negru și
au pus o masă cu un semn negru și ecusoane albe.
Clubul Neantul. S-au înscris 25 de oameni.
- A fost amuzant. - Tare.
Se pare că sistemul de livrare a corespondenței e în stare bună.
Nu știu despre ce vorbești.
Dar mi-a fost dor de tine.
Mă bucur să te văd.
MERRIAM DICȚIONAR UNIVERSITAR
- Vreau să aflu mai mult de viața la țară. - Bine.
- Mulgi vaca? - Ocazional.
- Dai la porci? - Dacă e nevoie.
- Recoltezi? - Doar în timpul recoltei.
Ce recoltezi? Singurătatea?
- Cu siguranță nu e singurătate. - Ba da.
Doar tu și tatăl tău împotriva lumii.
Cam ca tine.
Cum e să-l ai pe Benedict drept tată?
- Nu e tată, e coleg de cameră. - Bine.
Distanță respectabilă, conversație inteligentă.
Îl las să creadă că se pricepe la șah.
Îmi aduce mâncare hrănitoare.
Nici măcar nu știu ce caut.
- În sfârșit, ceva adevăr. - Ce?
Mă refeream la dicționare.
Poți să mă înțepi cât vrei, dar mă placi.
Ai recunoscut.
Bună!
Ce se întâmplă?
Încerc să-mi îmbunătățesc vocabularul.
Nu sunt multe cărți la fermă.
Vrei mai multe cărți la fermă? Pot face o comandă.
Știu că colecția mea vizează thrillerele istorice.
Nu, e bine. E bine.
Bine, atunci.
Ai nevoie de ajutor? Nu se întâmplă nimic?
Nu.
Ne vedem imediat.
Taci!
- E vreun dicționar acolo? - Nu. Nu, doar cotrobăiam.
L-am găsit.
O carte într-o carte.
„Călătorii ar trebui să țină jurnale.
Jurnalele trebuie să țină mereu secrete.
Citiți repede și treceți mai departe.
Drum bun, domnul Benedict.”
Ce scrie?
E o prostie.
Stai, ultimul cuvânt de pe fiecare pagină e scris cu italice.
„Duceți
trandafiri și riscați-vă.
Apucați-vă de cusut.
Luați-mi momeala,
câini-de-mare, scurtătură, învață pasajul,
aperitiv, scurtătură, upercut.”
- Asta e. - Bine.
- Foarte clar. - Ce înseamnă?
Simte cineva că a intrat în transă?
Poate e ceva structural.
Un compartiment ascuns într-un compartiment ascuns?
Structură. Da. Dă-mi aia.
- Ce faci? - Constance!
Pagini de mărimi diferite. Tocmai le-am separat.
Se numește decupaj în hârtie. E cel mai bun mod de a lega cărți.
Domnul Benedict nu ne-ar cere să profanăm o carte.
- Da, mă simt murdară. - Timpul trece.
Să ne mișcăm repede.
Citim încet. A zis să citim repede.
„Ia-o pe scurtătură.”
Ia-o pe scurtătură.
- Care e scurtătura? - E o navă.
- O navă? - Nu orice navă.
E cea mai rapidă navă din lume.
Sunt abonat la revista lunară Maritim.
- George, ca tânăr, e trist. - Ce?
E o fereastră incredibilă spre lume.
Avem știri, politică, opinii, rețete.
Benedict știe că-ți plac chestiile nautice.
Da, am vorbit mult despre asta.
Știa că vei ști.
Deci e vorba de vas.
- Care e în port acum. - Cum…
În comunitatea maritimă,
știm mereu unde se află navele din clasa-amiral.
Toată lumea știe asta, Kate.
Dacă ideea era să plecăm azi,
mai bine mergem în port.
Să mergem în port? Și apoi?
Își va fi dat seama. Ăsta era planul.
Va deveni clar. Am încredere.
Chiar facem asta?
Îi vom găsi.
Dar trebuie să fim de acord.
O facem?
O facem.
Bună, sunt Rhonda. Da?
PORTUL STONETOWN
SISTEMUL DE TRANSPORT
Răspundeți, vă rog! Mașina va ajunge în curând.
Milligan!
Scuze, a trebuit să luăm problema în propriile mâini.
Nu-ți face griji. Vom fi atenți. Drum bun!
Ce e?
S.S. SCURTĂTURĂ
Ultimul apel pentru Scurtătura SS.
Toți pasagerii la bord.
Ultimul apel pentru Scurtătura SS.
Weatherall, Kate?
Muldoon, Reynard?
Există vreun alt nume sub care ar putea fi?
Domnul Nicholas Benedict. Trebuie să fie aici.
După cum v-am spus, se întâmplă foarte rar să rămână bilete de luat.
De obicei, sunt livrate manual și semnate.
Livrate manual.
Aproape fără excepție.
Vă rog, și alții au nevoie de servire.
- A fost al doilea avertisment. - Vă rog.
Will mai spune câteva nume.
Ăsta nu e un verb, domnule.
Rhonda Kazembe. Milligan.
Sunt sigur că înțelegi de ce îți pierzi credibilitatea.
Și avem foarte puțin timp.
Următorul, vă rog.
N-am prevăzut că vom da greș cu biletele
- …înainte să începem. - Trebuie să găsim o soluție.
Planul ăsta era cel mult naiv.
Unde te duci?
- Trebuie să ajungem pe vapor. - Pe vapor.
Spune-i barcă la pupă și vei primi o mustrare severă.
- La pupă. - Ce?
- Drăguț. - Am nevoie de idei.
Dacă nici ăsta nu e un semn, nu știu ce e.
Au nevoie de noi.
Cine știe în ce pericol se află?
ZAHĂR RAFINAT
E timpul, domnule.
Ei bine măcar ne-au oferit un mic dejun bun.
Ce drăguț din partea lui.
A, el.
Mă bucur să te văd, frate.
Și asociatul tău.
Cer eliberarea noastră imediată.
Eliberare? De ce?
Nu-ți limita perspectiva, Asociatule.
Numărul Doi.
Nu am acces la graficul tău de organizare.
- De ce? - De ce, ce?
De ce suntem aici?
Abia aștept să-ți spun.
Știu că vei fi în al nouălea cer.
Prea târziu.
- Drum bun! - Drum bun!
E o surpriză.
E cât se poate de corect.
Reynie nu e așa.
Kate e așa.
Le-am spus că pot face orice.
Așa le-am cerut să fie.
- Poate… - Ne-au crezut.
Subtitrarea: Dumitrescu Laurentiu